- Vanhempasi odottavat kahvilassa. - En halua nähdä heitä.
Haluan tietää mitä on tapahtunut?
- Kerron sen kyllä, mutta vanhempasi... - En tarvitse ketään pitämään minua kädestä.
- Koska saan kipsin pois jalastani? - Jalkasi ei pelkästään murtunut.
Se meni pirstaleiksi.
Reisiluusi pirstoutui seitsemääntoista eri osaan.
Irrotimme luuta kyljestäsi ja kiinnitimme sen terästangolla jalkaasi.
Kuinka pitkään sen on oltava siellä?
Sitä ei oteta pois.
Muutaman kuukauden päästä voit aloittaa kuntoutuksen.
Voit puhua siitä fysioterapeuttisi kanssa, -
ja olen varma, että kovalla työllä pystyt kävelemään vielä.
Tiedän, ettei se kuulosta hyvältä juuri nyt, mutta...
Ottaen huomioon sen mitä tapahtui...
Olet hyvin onnekas nuori mies.
Vauhtia, Bob!
Hei, muukalainen.
Kuulin, että pääsit pois sairaalasta. Miten voit?
Ihan hyvin.
Olen ajatellut sinua.
Niinkö?
Voinko kokeilla jotain?
Lämmin käsi.
Todella lämmin.
Oletko koskaan kuullut kosketuksen parantavasta voimasta?
En.
Mutta tässä vaiheessa, minut voi puhua mihin tahansa.
En aio ihastua sinuun, Dan.
Eikö sinun pitäisi parantaa jalkaani, eikä rintaani?
Ehkä en usko, -
että jalkasi on ainut, mikä on murtunut.
Tiedän, että tämä on pelottavaa sinulle.
Huomioitko sen?
Mitä vanhukselle kuuluu?
Mikset kysy sitä häneltä itseltään?
Onko hän kysynyt minusta mitään?
Tuo oli kauheaa. Kuulostin aivan kuin...
Kuulostit aivan siltä, kuin sinulla olisi ikävä häntä.
Hän kävi katsomassa sinua sairaalassa.
Nähdään.
Hei, valmentaja.
Millman?
Mukava nähdä sinua.
Olet kasvanut hieman hartioista.
En voi nykyään muuta tehdäkään kuin työntöjä ja nostoja.
Sairaala ei usko siihen, mutta kun pääsen tästä kepistä eroon, palaan harjoittelemaan.
- Sinun on kuunneltava heitä. - Sain hullun ajatuksen.
Menetin jo kolmannen kierroksen. Sille en voi enää mitään.
Mutta entä finaalikarsinnat? Ne ovat vasta ensi syksyllä.
Minulla on kahdeksan kuukautta aikaa. Mitä aiot tehdä kahdeksassa kuukaudessa?
- Olen jo laittanut anomuksen olympiakomitealle. - Sinun on oltava realistinen.
Entä jos pääsen takaisin tasoon jossa olin? Etkö ottaisi minua joukkueeseen?
Tietenkin ottaisin, mutta katso itseäsi.
Metallinpala pitää jalkasi koossa.
- Et voi luopua minusta. - En ole luopumassakaan.
Kuuntele sitten minua.
Lääkärit ovat kertoneet minulle, ettei siitä ole epäilystäkään.
Et tule koskaan enää kilpailemaan.
Mitä siellä oikein tapahtuu?
Avaa ovi, Danny! Vastaa minulle!
Mitä sinä haluat?
Kukaan ei pysäytä minua, joten pysy kaukana.
- En tullut tänne pysäyttämään sinua. - Etkö usko, että pystyn siihen?
Minä en pelkää mitään.
En edes tätä.
Entäs tämä sitten?
Tai tämä?
Katso itseäsi.
Pidät kiinni elämästäsi.
Pelkäät pudota.
Minä sanon...
Putoa.
Et sinä luovu mistään.
Mistään, mitä et jo ole menettänyt.
Mikä sinua pidättelee?
Se olet sinä.
Sinä olet se, josta minun on päästettävä irti.
Tiedätkö, mitä olet tekemässä?
En.
Tiedätkö, kuka sinä olet -
ilman minua?
En.
Mitä sinä sitten oikein olet tekemässä?
Nyt.
Uudestaan.
En tiedä mitä tehdä.
Soturin ensimmäinen oivallus.
- Mikä? - Tietämättömyys.
Mitä minulle tapahtuu?
- En itke. - Nähtävästi itket.
Se on noloa.
Tunteet ovat luonnollisia, -
aivan kuten säämuutoksetkin.
Mitä teet, -
jos et voi tehdä sitä minkä takia olet syntynyt?
Kaikella on tarkoitus, Dan.
Jopa tällä.
Ja se riippuu sinusta löydätkö sen.
Nyt.
Harjoittelusi voi siirtyä nyt uudelle areenalle.
Areenalle, jonka sisältä löydät vastaukset.
Tuo vanha Plymouth.
Istu siinä niin kauan, kunnes sinulla on jotain kertomisen arvoista minulle.
Siinäkö kaikki?
En halua kuulla sinulta mitään, ennen kuin sinulla on näkemys, joka on jakamisen arvoinen.
Siinäkö kaikki?
Mitä tänne kuuluu?
Hyvä on.
Raivo, viha, väkivalta, ne ovat kaikki vain pelkoa.
Pelko, ei raha, on kaiken pahan alku.
Kaaosteoria on totta, paitsi että, itse kaaos ei ole lainkaan kaoottista, -
vaan täydellisesti hallittua.
Jos lainaat jollekin 20 dollaria, etkä näe häntä enää koskaan, se luultavasti oli sen arvoista.
Pähkinähillovoileipää valmistaessa, pähkinävoi on levitettävä leipään ennen hilloa.
Henkilöt, joita on vaikeinta rakastaa, ovat yleensä niitä, jotka tarvitsevat sitä eniten.
- Olkaa hyvä. - Kiitos paljon.
Mitään ei ikinä vain tapahdu.
Tavallisia hetkiä ei ole olemassa.
Tervetuloa takaisin.
Et voi olla tosissasi.
Ei kai tämä ole mikään uusi visio? Koska en ymmärrä miten se voisi olla mahdollista.
Mitä helvettiä sinä oikein teet?
Onko jokin pielessä?
Emme tee tätä enää, etkö muista? Tiedämme paremmin.
Olemmeko parempia, kuin kaikki, jotka eivät tiedä mitä me tiedämme -
tai elä tavalla, jolla me elämme? Sitäkö sinä tarkoitat?
Emme parempia. Ehkä...
Viisaampia.
Ei ole olemassa "parempaa".
Et koskaan tule paremmaksi.
Et myöskään ole huonompi kuin kukaan muu.
Tottumukset ovat ongelma.
Sinun pitää vain olla tietoinen valinnoistasi -
ja kantaa vastuu teoistasi.
Senkö takia valitsit kaikista henkilöistä juuri minut?
Lopetitko jo itsesi kehumisen?
Sinä valitsit minut.
Miksi uskoisin sinua?
Opetit minua kuuntelemaan vain omaa vaistoani.
Miten voit tietää, etten minä ole sinun vaistosi puhumassa sinulle juuri nyt?
Tarkoitatko, että kuvittelen sinut?
Älä sekoita päätäni tuolla tavoin.
- Kaikilla on mitä? - Kaikilla teoilla on palkintonsa ja nautintonsa.
- Tunnistamalla molemmat, soturista tulee... - Realistinen ja vastuuntuntoinen hänen teoistaan.
Poika kuulostaa pahoinvoivalta.
Ei voi olla totta.
- Rahat tänne. - Valitsitte väärän miehen.
Vähän voimaa, oikeaan aikaan, oikeaan paikkaan?
Sinun.
Voimme käyttää myös tätä.
Kiitos ja hyvää yötä.
Unohditteko kellomme?
Aiotko antaa sen heille?
Ehkä olisi pitänyt sanoa Danin kello. Minulla ei ole kelloa.
Anna se.
- Kiitos, vanhus. - Onko takkinne M-kokoa?
Onko hän mitä?
- En aio ottaa takkiasi. - Se on hyvä takki. Lämmin vuoraus.
Minä otan sen.
Se on hyvä takki.
Sinä olet suunnilleen Danin kokoa.
- Minkä kokoiset kengät sinulla on? - Oletko tosissasi?
Kuinka pitkälle viemme tämän?
He olisivat voineet tappaa meidät!
Olisit pystynyt pieksemään heidät kaikki.
Nyt meidät luultavasti pidätetään itsensäpaljastamisesta.
Onko se sinusta hauskaa?
Olisit voinut pistää heidät kaikki matalaksi.
Kerro mitä helvettiä oikein ajattelit?
Henkilöt, joita on vaikeinta rakastaa, ovat yleensä niitä, jotka tarvitsevat sitä eniten.
Tieto ei ole samaa kuin viisaus.
- Viisaus on tekemistä. - He olisivat voineet tappaa meidät.
Se on muodonmuutos.
Kuolemako?
Se on hieman rankempi kuin murrosikä, mutta ei siitä tarvitse erityisesti hermostua.
Mitä helvettiä oikein selität?
Kuolema ei ole surullista.
Surullista on, -
että useimmat ihmiset eivät elä ollenkaan.
Oliko se kaksoistupla?
Ei, se oli kaksoisnosto täyskierteellä.
Minun on tehtävä siitä kaksoistupla.
Ensimmäinen päivä ilman apupyöriä. Ei keppiä, eikä tukia.
Tulin vain sanomaan...
Etten aina ole ollut kovin hyvä ystävä.
Itse asiassa, en muista milloin viimeksi olisin ollut kenenkään hyvä ystävä.
Se muuttui hulluksi.
Mitä muuta olisit tehnyt, kun kilpailimme jatkuvasti toisiamme vastaan?
Joka tapauksessa, tulin vain sanomaan...
Trev, pyytääkö Millman anteeksi?
Luulen niin.
Voi, luoja. Hän saa kohtauksen!
Lääkäri! Antakaa sähköä! Irti!
Luoja, ota minut hänen sijaan!
Pidin taitojani itsestäänselvyytenä. Olin holtiton elämäni suhteen.
Pelkään, mutta...
Minusta tuntuu, että olen päässyt kaikesta vanhasta eroon.
- Uskon, että niin piti tehdä. - Kun tunnet pelkoa, -
käytä miekkaa.
Nosta se ylös ja leikkaa sillä mielesi suikaleiksi.
Iske pois kaikki katumukset ja pelot.
Ja kaikki muukin, joka elää menneisyydessä tai tulevaisuudessa.
Haluan pystyä tekemään sen.
- Uskon olevani valmis. - Valmis mihin?
- Omistaakseni elämäni korkeammalle tarkoitukselle. - Niinkö?
Palvelemaan toisia.
Sellainen minä olen nyt. Teen, mitä sinä parhaaksi näet.
Hyvä on. Mielestäni sinun pitäisi jatkaa voimisteluharjoituksia.
Soturi ei luovu rakastamistaan asioista.
Hän löytää rakkauden siitä mitä hän tekee.
Katso minua!
Katso minua.
Jalassani on metallitanko.
Soturuudessa ei ole kyse täydellisyydestä tai voitosta -
tai haavoittumattomuudesta.
Kyse on täydellisestä haavoittuvuudesta.
- Se on ainoaa todellista rohkeutta. - Minkälaista harjoittelua voisin tehdä?
- Olin juuri onnettomuudessa. - Onnettomuus on harjoituksesi.
Elämä on valintoja. Voit olla joko uhri tai mitä tahansa vain haluat olla.
- Välittämättä siitä mitä minulle tapahtui? - Soturi toimii. Vain typerys reagoi.
- Entä jos en pysty siihen? - Se on tulevaisuutta. Luovu siitä.
- Mistä aloitamme? - Ei ole mitään aloittamista tai lopettamista, -
ainoastaan tekemistä.
Haluan näyttää sinulle jotain.
- Koska sinä tämän teit? - Samalla kun makasit sairaalassa.
Samalla kun mitä?
Nyt voimme todella aloittaa työt.
- En usko sinua. - Olen tosissani.
- Puhutko siitä punapäästä? - Puhun sinun punapäästäsi.
- Miten hän on muka minun? - Roikuit hänessä koko yön.
Kenestä punapäästä me puhumme?
Voimmeko tehdä tätä kolmistaan?
Et ole tyyppiäni, Millman.
Mitä sanoisitte, jos kertoisin teille olevani valmis palaamaan renkaille?
Väittäisin sinun loukanneen pääsi, etkä jalkaasi.
Hei, valmentaja.
Onko se sinun?
Odota täällä.
- Voisitteko jättää meidät hetkeksi kahdestaan? - Miksi? Mistä on kyse?
Ei teidän tarvitse.
Tämä on ollut toimistossani jo muutaman päivän.
En vain uskonut, että joutuisin antamaan tämän sinulle.
Olympiakomitea käsitteli pyyntösi erivapaudesta kilpailla karsinnoissa.
Olen pahoillani.
- Haitko olympiakomitealta muutosta? - He keskustelivat lääkäreittesi kanssa, -
joiden mielestä ei ole todisteita siitä, että olisit tarpeeksi voimakas kilpailemaan.
- Onko asia niin? - Ei.
Siinä lukee, että pystyt muuttamaan päätöksen, jos näet todisteita päinvastaisesta.
- Ja sanoin olevani pahoillani. - Katso minua ja sano sitten ettet näe todisteita.
En halua nähdä henkilöä, joka oli kymmenen kuukautta sitten kipsissä, -
- yrittämässä tehdä kolmoiskäännöstä. - Katso ensin ja sano tuo vasta sitten.
Lääkärit sanoivat, että voit joutua viettämään pyörätuolissa lopun elämääsi.
- Luuletko, että välitän siitä? - En luule, koska olen nähnyt egosi, -
joka on melkein tappanut sinut sata kertaa noilla renkailla.
Enkä ole valmis näkemään, että se tapahtuu oikeasti.
Sanoin saman jo komitealle, joka käsitteli asian loppuun.
Sinä luovutit minun suhteeni.
Danny, älä viitsi.
Sinä luovutit.
Melkein koko ihmiskunta jakaa ahdinkosi.
Jos et saa sitä mitä haluat, sinä kärsit.
Ja vaikka tietäisit tarkalleen mitä haluat, -
kärsit silti, koska et voi pitää siitä ikuisesti kiinni.
- Hän luuli, etten pystyisi siihen. - Ei sillä ole väliä.
Hän ei uskonut että olisin mukana sataprosenttisesti.
Et tarvitse häntä, etkä anomuksia, noustaksesi noille renkaille tekemään sitä mitä rakastat.
Kyllä tarvitsen.
Nousen niille voittaakseni kultaa, joten kyllä tarvitsen.
Kulta on himoa. "Jos minulla olisi sitä, olisin onnellinen." Etkö kuule itseäsi?
Se on unelma. En voi uskoa, että unelmat olisivat pahoja.
Et sinä unelmillesi antaudu, Dan.
Antaudut asialle, jota sinulle ei koskaan ole ollut, eikä tule olemaan.
Valtaa.
Hyväksy ettei sinulla ole valtaa siihen, mitä sinulle tapahtuu.
Sinä joko kilpailet olympialaisissa tai sitten et.
Joko tai, Dan.
Ja olet joka tapauksessa jotain ainutlaatuista.
Olin jo valmis luopumaan tästä, -
mutta sinä halusit minun jatkavan harjoittelua.
- Sanoin, että soturi tekee sitä mitä rakastaa. - Ja juuri tätä minä rakastan!
Kullan jahtaamista? Elämistä epäonnistumisen pelossa?
- Sitäkö sinä rakastat? - En! Unelmoin kilpailusta ja sen voittamisesta.
Tehdä asiaa, joka tuntuu siltä, että minut on luotu sitä varten.
Olen hyppinyt trampoliinissa jo ennen kuin osasin ajaa pyörää, koska rakastin sitä.
Koska se oli ensimmäinen asia, -
josta olin varma, että rakastan sitä.
Anteeksi.
Olen pahoillani.
Luulin olevani vahva, mutta en ole.
Koska yritin luopua tästä kaikesta, -
mutta en pysty siihen.
Ota huomenaamulla, vaelluskengät mukaasi.
Minulla on eräs paikka, minkä olen halunnut näyttää sinulle siitä lähtien kun tulit tänne.
Sinne on pitkä matka, mutta uskon...
Uskon, että olet viimein valmis näkemään sen.
- Kolmeko? - Kolme.
- Onko elämässä vain kolme sääntöä? - Ja sinä tiedät ne jo.
Ristiriidat, huumori ja muutokset.
- Ristiriita? - Elämä on mysteeri. Älä tuhlaa aikaasi sen miettimiseen.
- Huumori? - Ole huumorintajuinen, varsinkin itsellesi.
- Se on kaiken voiman takana. - Muutos?
Tiedä, ettei mikään ei pysy samana.
Sano, että olemme jo lähellä.
Älä viitsi. Olemme kiivenneet jo kolme tuntia.
Olemme perillä.
- Missä olemme? - Paikassa, jonka halusin näyttää sinulle.
- Maisemanko? - Tuon, jalkasi juuressa.
- Kukan? - Ei. - Parasta olisikin. - Kiven.
Onko tässä kivessä jotain erikoista?
- Onko jokin pielessä? - Tämänkö olin viimein valmis näkemään?
Koko matkan tänne, olit innostunut ja onnellinen.
- Koska luulin näkeväni jotain. - Olit kuin lapsi jouluaamuna.
Sanoit sen itsekin. Matka tänne teki olosi hyväksi.
Koska viimeisen kolmen tunnin aikana luulin näkeväni jotain upeaa.
- Mikä on muuttunut? - Täällä ei ole mitään muuta kuin tämä kivi!
Minun olisi luultavasi pitänyt kertoa se sinulle ennen kuin lähdimme.
Mutta en -
ollut itsekään varma siitä, mitä löytäisimme.
En missään vaiheessa.
Olen pahoillani, ettet ole enää onnellinen.
Matka.
Matka tekee meidät onnelliseksi.
Ei määränpää.
Mitä sinä teet?
Ota kätesi pois kalkista.
- Oletko valmis suureen päivään? - Olen. Lähden tänään.
Minne olet menossa?
- Kunhan juoksen. - Kirjan kanssa?
Itse asiassa, haluaisin suudella sinua.
Mitäs siihen sanot?
Onnea huomiseen.
Pystyn näkemään meidät yhdessä, sinut ja minut.
Unelmoin siitä jatkuvasti!
Joskus siitä tulee vielä totta!
Sanon vain, että uskon sen vielä tapahtuvan!
Ehkä se tapahtuukin!
Onko tämä se paikka?
ITSEPALVELU
- Kuka sinä olet? - Entäs sinä?
Missä se toinen kaveri on, joka työskentelee täällä?
Aloitin vasta tänään.
Jos haluat bensaa, sinun on pumpattava se itse.
- Missä salainen aseesi on? - En tiedä.
- Mitä tarkoitat? - Voimmeko jo lähteä täältä?
Kertoiko hän ikinä, miten pääsi katolle?
Ei sillä ole väliä.
Erittäin vahvat 9.3 pistettä nuorelle David Bloodgoodille, -
sijoittaa hänet tänään seitsemän parhaan voimistelijan joukkoon.
Kilpailu on tänä vuonna kovaa. En muista milloin rima olisi viimeksi ollut näin korkealla.
Ja hyvästä syystä. Niille, joka nyt alkoivat seuraamaan lähetystä, -
kerrottakoot, että nämä kisat päättävät, ketkä maamme kuusi miestä -
pääsevät edustamaan Amerikan Yhdysvaltoja tänä vuonna järjestettäviin olympialaisiin.
No niin, Millman. Samalla rutiinilla, minkä näytit minulle.
Ei kolmoiskäännöksiä, eikä mahtailua.
Mene vain tuonne ja ole oma itsesi.
Seuraavana UC Berkleyn karsinnan voittajat.
Mitä kuuluu?
Sinä teit jotain, mikä sai meidät kaikki hämilleen. Kai tiedät sen?
Se on kuin ihme tai jotain.
Mitä tahansa olet oppinut, mitä tahansa se mies on sinulle kertonut...
Luuletko...
Luuletko, että voisit tartuttaa minuun hieman sitä taikaa?
Se ei ole taikuutta.
Luovu vain kaikesta päässäsi olevasta paskasta, joka kertoo, ettet ehkä ole riittävän hyvä.
Joten kun menet tuonne, -
tee jokainen liike vain liikkumisen takia.
Älä kullan takia.
Äläkä sen takia, mitä isäsi sinusta ajattelee.
Ei minkään muun, -
paitsi sen yhden hetken takia.
Mutta kyse on kullasta.
Kaikki mitä teemme...
Koko elämäni on pyörinyt pääsystä noiden tuomareiden eteen 20 sekunniksi, -
jotta he voisivat ojentaa minulle kultamitalin.
Haluatko tietää mitä isäni ajattelisi, jos se tapahtuisi?
Haluatko tietää miten koko elämäni muuttuisi?
Kuinka kaikilla tämän hetkisillä ongelmillani ei olisi enää mitään väliä.
Saisin kaiken mitä haluaisin.
Saisin olla onnellinen.
Saisin olla onnellinen, Dan.
Seuraavana vuorossa, hyvät naiset ja herrat, -
UC Berkeleyn, Dan Millman.
Dan on melkoinen villi kortti, koska vasta alle kymmenen kuukautta sitten, -
tämä nuori mies murskasi jalkansa moottoripyöräonnettomuudessa.
Missä olet, Dan?
- Tässä. - Paljonko kello on?
- Nyt. - Kuka sinä olet?
Tämä hetki.